![](https://golf.fi/wp-content/uploads/2023/07/Kuva1-2-1024x682.jpg)
Kaikki kolme mestaria vaihtui vuoden takaisesta Mid Tourilla Lohjalla
M40, N25 ja N40 kilpailivat viikonloppuna suomenmestaruuksista St. Laurence Golfissa
Kolme päivää ja 54 reikää riittivät ratkaisemaan paremmuuden jokaisessa kolmessa sarjassa Lohjan auringon alla. Kalkki-Petteri tarjoili parastaan, kun kenttä oli upeassa kunnossa ja pelaajat kehuivat kenttää ja griinejä yksi toisensa perään. Ei mikään ihme, että SM-kisat palasivat St. Laurenceen yhden välivuoden jälkeen.
Miehet 40
Miesten sarjan taistelu mestaruudesta tarjosi suurinta jännitystä loppuun saakka. Tuomo Paavolan puolimetrinen putti, joka ”tuntui ainakin parimetriseltä” riitti pariin ja se sinetöi hänelle mestaruuden hienon viikon päätteeksi. Hän pelasi hyvin tasapainoiset kisat, kuten tuloskin kertoo (71-70-73, -2). Viimeinen päivä ei suinkaan ollut aiempia heikompia, vaan kova tuuli vaikeutti tuloksentekoa.
Yhtä hyvään tulokseen sunnuntaina pääsi vain pronssin napannut Lassi Kivilompolo (73-73-73, +3). Kakkossijalle heidän väliin mahtui finaalipäivään kärjessä lähtenyt ja niukasti hopealle jäänyt Jukka-Pekka Savolampi, joka loisti etenkin kaksi ensimmäistä päivää (70-70-75, -1). Voittaja Paavolalla oli kuitenkin vahva luotto, että mestaruus tulee ja se ”vähän jotenkin roikkui ilmassa”.
”Tiesin tilanteen kokoajan. Etuysillä pääsin jo niskan päälle ja alkoi näyttää hyvältä, mutta eihän tuo oululainen (J-P) anna ikinä periksi niin tiukille meni”, totesi voittaja tilanteesta, joka oli täysin kontrollissa.
Kenttä miellytti voittajaa ja on hänen omien sanojensa mukaan sopinut hänelle aina. Seuraavaksi Paavola lähtee taistelemaan myös Finnish Tourin yleisiin SM-kisoihin viikon kuluttua Koski-Golfiin. Eikä kahta ilman kolmatta sillä kahden viikon kuluttua on jo midien M25+ SM-kilpailut Tapiolassa!
Kärkiryhmässä lähtenyt Matti Meriläinen, sekä Juha Kolari jakoivat kolmatta sijaa tasatuloksella pronssia napanneen Kivilompolon kanssa. Kuudetta sijaa taas jakoivat kotiseuran Kimmo Lindberg ja Antti Ulvio tuloksella +4.
Naiset 25
Toisena pystiä pääsi nostamaan St. Laurencen terassilla viikonlopun ylivoimaisimman kullan napannut Saana Pakonen (72-71-73, Par). Hänen kolmeen huippukierrokseen eivät kyennet muut vastaamaan, ja ainoastaan sunnuntaina jäi hänen kierrostuloksensa kakkoseksi, kun hopealle sijoittunut Milla Hallanoro (76-76-72, +8) pystyi peittoamaan hänet lyönnillä.
Tämä oli kuitenkin vain pieni kauneusvirhe, kun pokaali matkasi toista vuotta putkeen Pakosen perheeseen. Viime vuonna voiton vei sisko Sonja Pakonen, joka jäi näissä kisoissa neljänneksi. Hänen edelleen mahtui kärkiryhmän kolmas pelaaja ja pronssia voittanut Jasmine Piltz (74-78-77, +13).
Voitto oli näyttö (etenkin allekirjoittaneelle), että hän ei missään nimessä ole se perheen kakkospelaaja, mutta ennen kaikkea näyttö itselleen, että pystyi omien sanojensa mukaan pelaamaan pitkästä aikaa hyvää golfia kokonaisen kisan mitassa.
Pakosen lyönti oli sen verran kovassa iskussa, että parin tekeminen näytti paikoitellen jopa helpolta, mitä se ei varmasti kovin monelle ollut.
”Varsinkin ekana päivänä parit tuli kohtuu helpolla, niin että lähempänä oltiin birkkuja kuin bogeja. Sunnuntaina vähän haastavampaa kun aika tuulinen keli”, kertoi voittaja itse tuntemuksistaan.
Viimeisen päivän tuulinen keli tosiaan haastoi pelaajia, mutta Pakonen oli pedannut itselleen jo melko turvallisen tuntuisen johtoaseman ennen finaalikierrosta.
”Aattelin että tänään saa lähteä ihan nautiskelemaan kun sen verran hyvä kaula oli siinä. Kyllä siinä mentiin kuitenkin sillä ajatuksella että tänään mennään ihan yhtä kovaa ja yritin painaa tuloksen mahdollisimman alas”, kertoi voittaja fiiliksistä sunnuntaille lähdettäessä.
Tämänkin kauden midejä hallinneen Hallanoron voittoputki katkesi näin ollen näihin SM-kisoihin, mutta hänen sunnuntai sai pienen lohdutuksen 13. väylälle syntyneen eaglen kautta. Heidän sarjassaan kyseiselle väylälle tehtiin viikonlopun mitassa vain yksi birdie, joten se nostaa entisestään eaglen arvoa.
Naiset 40
”Hieman iäkkäämpien naisten sarjan” voiton, kuten Mid Tour toimikunnan jäsen Hannu Metsola totesi ojentaessaan N40 pystin toiselle toimikunnan aktiiville Mari Varjoselle nappasi Varjonen tuloksella +22 (82-76-80). Voitto ei olisi voinut mennä oikeampaan osoitteeseen, varsinkaan jos kysytään kiertueen muilta osallistujilta.
”Tänään oli vähän vaihtelevaa peliä, välillä kulki tosi hyvin mutta haasteitakin oli, mutta se riitti. Eilen oli tosi hyvä kierros, oli tosi kiva fiilis pelata ja kenttä on kiva. Täältä on muutenkin hyviä muistoja aikaisemmilta vuosilta ja täällä on aina kiva pelata”, totesi onnellinen voittaja.
Tiedustelussa oli siirtyisikö Mari ensi vuodeksi 25- sarjaan, ikääntyyhän hän kuitenkin päinvastaiseen suuntaan.
”Kyllä tää taitaa olla ihan oikea sarja, kun katsoo tota tulostaulukkoa. Antaa tyttöjen pelata omaa sarjaa ja me vähän varttuneemmat sitten tätä sarjaa”, vastasi Varjonen naureskellen.
Toiseksi sarjassa nousi lopulta hienon finaalipäivän pelannut Nina Katajainen (80-84-77, +25). Hänen mukaan ensimmäiset päivät oli jos jonkinlaista sekoilua, mutta sunnuntaina päästiin jopa alle tavoitteen josta osasi haaveilla parhaassa tapauksessa, joka oli 78 lyöntiä omien laskujensa mukaan.
Kolmanneksi taipui lopulta niukasti lyönnin erolla pitkään kilpailua johtanut kotiyleisön suosikki Camilla Lindberg (77-82-83, +26).
Mikä hienointa, kaikki SM-mitalit matkasivat tänä vuonna eri seuroihin, joten onnittelut myös kaikille yhdeksälle seuralle! Saa nähdä miten käy kahden viikon päästä Tapiolassa M25 osalta…